Tidligere på Det var en gang...
Sir David av det runde bordet.
Jeg er stemmen i hodet ditt. Den ondes krefter er i deg.
- Hun må dø. - Vi kan finne en annen måte sammen.
- Det sies en av dere er Frelseren. - Jeg er Frelseren.
Camelot For mange år siden
Se deg rundt. En dag blir denne byen til kongeriket Camelot.
- Og jeg kommer til å være konge. - Du har noen veldig rare drømmer.
Det er ikke bare drømmer. Kom!
Kan du holde på en hemmelighet? En mann er fanget i dette treet.
En stor trollmann ved navn Merlin.
Han snakket til meg. Han gav meg en profeti.
Han sa jeg kommer til å dra et sverd ut av en stein og bli konge.
- Kong Arthur? - Ja, og du blir dronning Guinevere.
Hver gang du har bursdag, skal jeg fylle riket med blomster.
En middlemist-kamelia?
- Jeg elsker den. - Det er flere. Jeg kan vise deg.
- Arthur, er det sverdet i steinen? - Nei. Vi må gå.
Kom igjen, kong Arthur. Dra ut sverdet.
- La ham være, Kay! - Mammaen må ha mistet ham på hodet.
Han tror han er den foreldreløse kongen.
Camelot er "det brukne riket". Vi kommer aldri til å ha en konge.
Ingen i Camelot kommer til å knele for gutten som gjør rent i stallen.
- Kanskje han har rett. - Nei, det har han ikke.
Du kommer til å finne det sverdet.
Alt du trenger å gjøre, er å følge hjertet ditt.
- Hvor er resten? - Hvordan bli konge med halve sverdet?
Hva skal du si til folket?
Vær hilset, kong Arthur!
Camelot er ikke lenger det brukne riket.
Her er Excalibur, sverdet jeg dro ut av steinen.
Jeg ser du fulgte ditt hjerte, kong Arthur.
Og det førte meg tilbake til deg, dronning Guinevere.
- Noe er galt. Fortell. - Reisen gikk ikke som håpet.
Merlin forteller halvsannheter. Og nå har min søken bare nettopp begynt.
Flere år senere
- Du ville prate med meg? - Ja. Vi har noe alvorlig å diskutere.
Som medlem av det runde bordet, får du vite Camelots største hemmelighet.
Sverdet som gjorde meg til konge er brukket.
I flere år har jeg lett etter den forsvunne biten, Den ondes dolk.
- Jeg har hørt om den. - Du kan hjelpe meg med å finne den.
Du trenger den like mye som jeg. Du vil ødelegge Den ondes makt.
- Bare Merlin kan gjøre det. - Kanskje, kanskje ikke.
Ingen vet hva Merlin vil, men med dolken trenger vi ikke Merlin.
Jeg kunne føyet sverdet sammen igjen og knust mørket en gang for alle.
Kan du hjelpe meg med det?
Hører du det?
En vakker lyd. En rar lyd.
Skal vi ta en titt?
Så det var der det kom fra. Fra dolken din.
Siden Regina la den igjen, bør den som finner den få beholde den.
Så forhekset hun den. Det er ingen sak for deg. Bryt fortryllelsen!
- Den kaller på sin andre halvdel. - La meg være.
Vennene dine kan ikke redde deg. Du er Frelseren. Redd deg selv.
- Før det er for sent. - Ut av hodet mitt!
Ro deg ned. Det er ingen her.
Det er bare vi her. Du og jeg.
Han er i hodet mitt. Jeg får ham ikke ut.
Han er her.
Han er alltid her.
- Hva skjedde med henne? - Ingen anelse. Hun har ikke sagt noe.
- Det blir verre, hva? - Hvor har du vært, David?
Med Arthur. Han kan kanskje hjelpe Emma.
- Hvis vi gir ham dolken... - Vi kan ikke stole på Arthur.
- Hva? Hvem sa det? - Lancelot.
- Lancelot? Han er død. - Han ville at Cora skulle tro det.
Ikke foran pasienten! Så dårlig som hun er, kan alt gjøre henne verre.
Hun trenger hvile og ro et sted hvor hun slipper nysgjerrige blikk.
- Jeg vet det perfekte stedet. - Vi kan ta henne med dit.
Kom, elskling. Vi drar.
Uansett hva som skjer med henne, tror jeg hun var ute etter dolken.
Jeg bør flytte den et tryggere sted.
Vent litt. Arthur kan hjelpe Emma med den.
Vi gir den ikke til Arthur. Lancelot sa at han er upålitelig.
- Cora sa at Lancelot var død. - Du stoler virkelig ikke på Lancelot.
- Han viet oss. - Det var lenge siden.
- Hvor har han vært? Hvor er han nå? - Han gjemmer seg.
Fordi han prøvde seg på Arthurs hustru. Hvorfor er han tilbake?
Jeg vet ikke! Jeg har ikke svar på alt.
Kan du gi oss et øyeblikk?
Arthur leter etter dolken. Innrømmer vi alt nå, kan han hjelpe oss.
Du har ikke møtt en konge på en stund, og du er betatt.
Nei, vår datter er syk. Vi må hjelpe henne.
Hvordan hjelper det at du er ridder?
Handler det om at du vil føle deg som en helt igjen?
Kanskje det runde bordet er akkurat der jeg bør være.
Ikke si noe til Arthur før vi vet at vi kan stole på ham.
Camelot Fem år tidligere
- Rolig, det er bare meg. - Min dronning. Så godt å se deg.
Jeg har nesten oversatt Carmarthen- rullen, med hjelp av mange bøker.
Kan du tro hvor nær vi er den andre halvdelen? Nå har jeg rett.
Anvisningene for å finne dolken er soleklare.
Men jeg forstår ikke disse symbolene. Stjerne, øye, sol. Hva betyr det?
Det betyr: Kom til festen og dans med din kone.
Nei, ikke før jeg er ferdig med oversettelsen. Det er Merlins test.
Hvorfor skulle han ellers føre meg til et brukket sverd og rike?
- Verdens mest irriterende gåte. - Jeg vet det.
Men denne ene kvelden trenger din kone deg.
Du har rett. Gi meg fem minutter, så kan vi danse til morgengry.
Han kommer sikkert ut snart.
Det gjør han sikkert.
- Gratulerer med dagen, min dronning. - Takk.
I mellomtiden gir du kanskje denne ridderen en dans?
Han blir verre. Han er i det rommet dagen lang, -
- i stedet for å bygge det kongeriket vi drømte om.
Arthur har kanskje mye å tenke på, men se deg rundt.
Han ordnet er ordentlig fest for deg.
En bursdagsgave fra kong Arthur til hans dronning, Guinevere.
Middlemist-blomster.
Hva er galt? Liker du dem ikke?
Jeg er ingen tåpe. Jeg vet han ikke har planlagt noe av dette.
At du ikke benekter det, sier alt.
- Takk. - Hvor er min dronning?
- Du kom! - Jeg er ferdig med oversettelsen!
Den er bare et dagsritt unna. I morgen har jeg den i min hånd.
- Jeg henter hesten min. - Nei, bli her og beskytt dronningen.
Hun er tross alt det mest verdifulle jeg har.
Camelot Fem år senere
- David? - Vi må snakke sammen.
Helt siden vi kom til Camelot, har vi løyet om hvorfor vi er her.
Men det er det slutt på nå. Folk jeg bryr meg om ber meg holde munn, -
-men mørket truer noen jeg elsker-
- og jeg vil gjøre alt for å ødelegge det.
Så vi skal gjenopprette Excalibur i kveld.
Jeg er glad du fortalte meg om din datter.
Jeg skal hjelpe deg med å beseire mørket i henne.
For en lettelse. Min kone syntes dette var en dårlig idé.
Hvorfor liker hun meg ikke? Det er skjegget, ikke sant?
Det er noe litt mer alvorlig.
Lancelot...
Han er tilbake.
Camelot Fem år tidligere
Du har visst ikke høye tanker om meg.
Hva skal jeg fortelle Arthur hvis du rømmer?
Si at jeg skal finne dolken selv. Jeg tok denne fra Merlins tårn.
En magisk hanske som skal vise meg hvor dolken er.
- Arthur har misforstått. - Hvorfor har ikke Arthur funnet den?
Han ville aldri brukt den, for han tror dolken vil bli hans styrke.
Denne hansken fører deg til en persons største svakhet.
Så jeg skal avslutte min søken og få tilbake mannen jeg elsker.
- Du kan ikke hindre meg. - Hindre deg?
Jeg blir med deg.
Jeg sa det ville fungere. Vi er fremme.
- Den ondes hvelv. - Disse symbolene...
Det er de Arthur viste meg på den fordømte skriftrullen sin.
Stjerne.
Øye.
Sol.
Skal vi gå?
Denne veien.
Lancelot!
Nei! Du får ham ikke!
Lancelot.
Jeg trodde du var død. Jeg var sikker på at jeg hadde mistet deg.
Unnskyld.
Det kommer ikke til å skje igjen.
Nei.
Aldri.
Vi må huske hvorfor vi er her. For kongen vår.
For Arthur.
Camelot Fem år senere
Er Lancelot i live og her i Camelot? Det er alvorlige nyheter.
- Kan det bli mellom oss? - Selvfølgelig.
Jeg vil ikke min kone skal få vite at han er her.
Det vet hun allerede.
- Hvor er Lancelot? - Han vet ikke.
Si hvordan jeg kan finne ham. Han skal få betale for det han gjorde.
- Jeg hørte at begge var skyldige. - Så du hørte den gamle historien?
Tro meg, legenden er bare begynnelsen.
Lancelot ville ha mer enn et kyss fra en dronning.
Jeg er redd min kone har rett.
Jeg ville ikke snakke stygt om en tidligere ridder og venn.
Hvis Lancelot er her, er ikke dolken trygg noe sted.
Da er det flaks jeg tok den med meg.
Hvor er den?
Du kan komme frem. Det er meg.
Det viser seg at jeg trenger din hjelp.
Det er noe vi må gjemme.
Kom igjen, mamma. Vi er nesten fremme.
Det er vel hyggelig her? Et fint sted å hvile.
Det er et bortgjemt, lite krypinn. Hvordan fant du det?
- Vel, det er en jente... - Sier du det?
- Jeg liker historien allerede. - Det er ikke slik.
Hun heter Violet. Familien hennes eier stallen.
- Så dere har kommet nær hverandre? - Nei, vi bare henger sammen.
- Hallo? Hvem er der? - Det er henne.
Gjem dere! Skynd dere. Gå, da!
- Henry? Hva gjør du her? - Vil du ta meg med på ridetur?
Ja, gjerne. Kom, så kan du hilse på Nicodemus.
- Er det din far? - Nei, det er hesten min.
Håper du er klar til å la hjertet galoppere. Kom!
Du kan skjule en nedgravd skatt eller en vinnerhånd i poker, -
- men ikke den første kjærligheten. - Han er forelsket og løy til meg.
- Jeg er Den onde. - Du er hans mor.
- Hvilket er mest skremmende? - For ham? Det kan diskuteres.
Apropos at du er Den onde: Er det ikke på tide du sier hva som skjedde?
Det er Rumpelstiltskin. Eller i hvert fall noe som ser ut som ham.
Jeg har hatt ham i hodet siden vi kom hit.
Han var der da vi fant deg med skotten.
Jeg knuste nesten hjertet hennes på grunn av stemmen hans.
I mange år kjempet jeg mot mine indre demoner.
Jeg ble kvitt dem i baugen på Jolly Roger ute på havet.
Synd du ikke har båten i lommen nå.
Kanskje vi ikke trenger den.
Jenta lovte å få Henrys hjerte til å banke på en ridetur.
Du og jeg skal gjøre det samme.
Du sa aldri hva som skjedde mellom deg og Guinevere.
Det er komplisert. Men det skjedde i fortiden og spiller ingen rolle nå.
Jo, hvis du fortsatt elsker henne. Gjør du det?
Ja. Jeg kommer alltid til å elske Guinevere.
Dolken er bak døren.
Hold deg unna. Vi aner ikke hvilke feller som gjenstår.
Der er den! Excalibur skal endelig bli hel igjen.
Ikke akkurat et sverd i stein, men det fungerer likevel.
Så det var slik du fant veien hit! Merlins hanske.
En mektig gjenstand. I hvert fall for en trollmann i et tre.
Dolken er Arthur fødselsrett. Du skal gi den til oss.
Så det er kong Arthurs svake punkt?
Da må du være Guinevere.
Jeg kan ikke gi deg det du vil ha, men jeg kan gi deg det nest beste.
Forutsatt at du vil bytte mot hansken.
Hva er nesten like bra som å få et helt sverd?
Å få det til å se ut som om det er helt. Med dette her.
Forhekset sand fra den mystiske øya Avalon.
En klype av dette kan fikse alt.
- Til og med Excalibur? - Din mann trenger aldri få vite det.
Hva er vel en liten hemmelighet hvis du får tilbake din mann?
Forutsatt at det fremdeles er det du vil.
- Hvorfor skulle jeg stole på deg? - Jeg vet hva som skjer-
- når en kvinnes hjerte slites mellom plikt og begjær.
Og tro du meg, det slutter aldri godt.
Vær så snill, Guinevere. Ikke hør på demonen.
- Jeg går med på byttehandelen. - Flink pike.
Men vær forsiktig: Kjærlighet er et våpen, det farligste av dem alle.
Det betyr at du ikke bør uroe deg for smerten et sverd kan forårsake, -
- men smerten som kommer av et knust hjerte.
- Vi er fremme. - Den ondes hvelv.
Dette stedet... Jeg har vært her før.
Jeg fikk en visjon.
Jeg trodde jeg forstod hva den betød, men jeg tok kanskje feil.
Kanskje handlet den alltid om at Emma ble Den onde.
Emma knuste hjertet mitt. Vi må se til at Arthur ikke får dolken.
Alteret er sikkert, men det beskyttes av en farlig sikkerhetstrolldom.
Hvis den beskytter dolken, er den som holder den kanskje trygg.
Vent!
- Jeg bør gjøre det. - Du har gjort nok.
Du må la meg gjøre dette.
Hva er det? Stoler du ikke på meg?
Tydeligvis ikke. Det kommer hun til å angre på.
- Arthur. - Ikke gjør det.
Excalibur er brukket, men dette fungerer fint.
- Du fulgte etter oss. Jeg hadde rett. - Synd din mann ikke trodde på deg.
- Hvor er han? - Han leter etter deg på feil sted.
Så hvis du vil treffe ham igjen, må du gi meg dolken.
Hei, Guinevere.
Hvor har du vært?
Lancelot og jeg dro for å finne Den ondes dolk.
- Og fant dere den? - Ja.
Den var der du sa, i Den ondes hvelv.
Mener du at du virkelig fant den?
Hvor er den, da? Gi meg dolken!
Endelig! Jeg skal bevise at Merlin tar feil.
At jeg ikke er en dåre, og at jeg skal være konge her.
Den er ikke her! Hvor gjemmer du dolken?
Det eneste jeg gjemmer er dette.
Jeg fikk ikke dolken, så jeg fikk dette i stedet.
Forhekset sand som kan få noe som er ødelagt til å se helt ut igjen.
Så du kom tilbake for å lure meg med magi.
Ja! Jeg ville ha tilbake mannen jeg elsket. Kongen min.
Men nå innser jeg at jeg vil ikke ha noe av det, -
-hvis ikke det er ekte.
Det kan det bli. Du kan få meg tilbake, jeg trenger bare dolken.
- Fortell hvor hvelvet er! - Forstår du ikke?
Du må velge. Slutt å prøve å gjøre sverdet helt.
Ellers vil ekteskapet og riket ditt være ødelagte for alltid.
Og hvis jeg ikke kan det?
Da følger jeg hjertet mitt dit det hører hjemme.
Med Lancelot? Jeg så dere.
Det er ikke som du tror. Han tok farvel. Han forlater Camelot.
Forventer du at jeg skal tro det? Jeg kan ikke miste deg til ham.
- Jeg gjør alt for å fikse det. - Hva gjør du?
Jeg er lei for det, men jeg må avslutte min søken.
Med denne magien kan jeg beholde deg ved min side.
Så, min dronning. Hvordan har du det nå?
Bedre, tror jeg.
Middlemist-blomster. Så vakre de er.
- Husker du første gang jeg ga deg en? - Selvfølgelig.
Det var dagen da du fortalte om Merlins profeti.
Du har ikke oppfylt den ennå, og jeg har ikke støttet deg nok.
Jeg vet hvor mye dolken betyr. Så du kan vise Merlin hva du er god for.
Ja, min dronning.
Men til da bør du få bo i det kongeriket du fortjener.
Jeg tror det er på tide å lege det brukne riket. Synes du ikke?
Gi meg dolken, ellers hogger jeg min venn som jeg burde ha gjort før.
- Nei! - Først prøver du å stjele min kone.
- Og nå vil du nekte meg dolken? - Ikke skad ham!
Her.
Jeg har ventet hele livet på dette.
Nå kontrollerer jeg din datter. Hun skal sette sammen sverdet, -
-og jeg kan befri Merlin.
Excalibur blir det siste han ser før jeg kjører det gjennom ham.
Så skal jeg bruke sverdet til å drepe ondskapen en gang for alle.
Jeg kan bli det ingen trodde jeg kunne bli: Den største av konger.
Den onde! Jeg befaler deg å vise deg.
- Jeg sa at jeg befaler deg! - Hun kommer ikke.
Hva har du gjort med dolken?
- Dolken er ikke ekte. - Hvordan?
- Du visste han ville følge etter. - Hun var ikke den eneste.
- Jeg lurte på når du ville dukke opp. - Jeg måtte holde avstanden.
Du forrådte meg. Du brøt det runde bordets tillit.
Du prøvde å lure meg med en tittel.
Du fortjener en plass ved bordet. Alt jeg gjør er for Camelots beste.
- Jeg prøver å ødelegge mørket. - Det er i min datter.
Alt jeg gjør er for familiens beste.
Så alt dette var skuespill? Kranglet dere på ordentlig?
Ja, vi kranglet, men vi kom fort frem til at krangling ikke løser problem.
Så vi la uenighetene til side og satte Emmas ve og vel først.
Et vakkert dyr, hva? Den beste hesten i Camelot.
Eller den beste jeg kunne låne uten at noen merket det.
Jeg trodde vi skulle ri. Det føles som om vi går.
Du kan ikke bare vri om nøkkelen, som på den gule maskinen din.
Hesten må stole på deg. Vær så god. Presenter deg selv.
Ponnyen er visst smartere enn piraten.
- Hun vet hva du er. - Forsvinn!
Swan, slutt å snakke med demonen i hodet ditt og kom deg på hesten.
Det er meningsløst. Jeg er Den onde.
Det handler ikke om hesten, men at du stoler på meg og vår fremtid.
Tror du vi kan få et lykkelig liv i Storybrooke?
Ja. Jeg kommer aldri til å slutte å kjempe for oss.
Du må bare stole på meg. Det kommer til å fungere.
En egg som klarer bestemors kjøttpudding.
- Hva gjør vi med det nå? - Arthur ville bruke det til ondskap.
Men det betyr ikke at man ikke kan bruke det til å gjøre gode ting.
Vi kan snakke om det i Camelot, når en verdig person regjerer.
Hele livet har jeg fulgt en falsk konge. Den ekte lederen er Guinevere.
Er det bare meg, eller er han uvanlig stille?
Fordi han vet noe.
Guin.
Hva er det som skjer? Hvorfor gjør du dette?
Jeg elsker ham.
Nei. Det er ikke virkelig.
Han må ha brukt sanden fra Avalon på deg.
Guinevere, vi kan bryte forhekselsen.
Ikke interessert.
Ta forræderen til fangehullet der han hører hjemme.
Dere er ikke de eneste med hjerter som slår i takt.
Så snart du låser oss inne, vet vennene våre at noe er galt.
- Da kommer hemmeligheten ut. - Hvem sa vi skal låse dere inne?
- Vi håper dere kan hjelpe til. - Aldri.
Jeg er faktisk ganske optimistisk. Guinevere.
Fiks dette, min elskede.
Det er noen som ikke liker deg. Det der er cellen rottene liker.
Jeg var uenig med kongen.
Det ga meg ikke mange venner.
Du fikk kanskje én.
For kong Arthurs fiende er formodentlig min venn. Jeg er Merida.
Lancelot.
Du sliter ut gulvet. David og Mary Margaret har det nok bra.
Tror du jeg er urolig for dem?
De er seigere enn kakerlakker. Jeg vil vite hvordan testen gikk.
Jeg blir nervøs når jeg ikke vet hvem jeg bør hate.
- Vi kan nok hjelpe med det. - Hva tok så lang tid?
Det viste seg at David hadde rett. Vi kan stole på Arthur.
- Og Lancelot? - Innelåst i fangehullet. Han løy.
- Det beste er å gi Arthur dolken. - Jeg har gjemt den, som avtalt.
Planer endres. Å gjøre sverdet helt er vår sjanse til å hjelpe Emma.
- Det var fantastisk. Takk. - Jeg tenkte du ville like det.
- Si meg, hva ser du? - Masse blomster.
Veldig bra.
Hva ser du ikke?
Rumpelstiltskin. Han er borte.
Jeg håpet det.
Gjennom å gi byrden til meg, ble det ikke plass til ham i hodet ditt.
Tja, nå som vi er alene...
Storybrooke Nåtid
Jeg husker hvordan mørket føltes, men du trenger ikke gi etter for det.
Du kan bare befri meg.
Den eneste som kan gi meg sverdet, er du.
Jeg kan ikke være helten du vil ha.
Selvfølgelig kan du det. Du er som en sløv kniv i en skuff.
Men ikke vær redd, jeg har noe å slipe deg med.
- Hva da? - Det er mitt hemmelige våpen.
Jeg skulle ha fulgt magefølelsen. Du er en heks.
Jeg skulle ha fulgt min magefølelse og beholdt hjertet ditt.
Og nå skal du drepe meg? Feiging.
Slutt å snakke. Gå og hent buen.
Jeg kjente en fyr, du ville ikke ha likt ham. Han er en feiging.
For at jeg skal få det jeg vil ha, må du få ham til å bli som deg.
Du må gjøre ham modig.